Men hvordan vet du det sikkert?
Fins det virkelig bare én?
Så mange sanger,-
-men jeg føler meg så ensom.
Gutter!
Gi nå ei rype en tjangs.
Mammaen og pappaen hans møttes slik skikken var.
Sangen vekket kjærligheten-
-og med kjærligheten kom egget.
Memphis?
Har du det, elskling?
-Ja da. Varmt og trygt. -Pass godt på det.
Det rørte på seg inni der.
Og slik skikken var,-
-dro mammaene av gårde på fiske,-
-mens pappaene ble hjemme og passet egg.
Du klarer dette, papsen?
Klart det, elskede. Vi venter på deg her på "Lonely Street", vi.
Ha det, da.
Ha det, Norma Jean. Ikke bekymre deg, du.
Når alle andre drar...
...blir vi igjen!
Når sola forsvinner...
...blir vi igjen!
Vern om visdommen, brødre!
Trekk sammen!
Varm ditt egg!
Trekk sammen!
Del på kulda!
Alle må ta sin tørn mot den isnende vinden-
-om vi skal overleve den endeløse natt.
Hev røsten, brødre!
Hyll den store Gvin,-
-som fyller våre hjerter med sang og våre mager med fisk!
Å nei! Nei!
Det fins én regel, brødre og søstre,-
-som står over alle andre.
Det gikk bra.
Du må aldri, uansett...
Ingen skade skjedd.
...miste egget ditt.
Det tar vi kult.
Av alle de tusener som sang seg gjennom den lange vinternatta,-
-var Memphis den som stemte i aller ivrigst-
-for å få jorda til å snu så sola ville vende tilbake.
-Det ble gutt! -Det ble jente!
-Nei, så søt! -Nei, så barsk!
Kom til paps, da.
Memphis?
Er alt som det skal være?
Jeg vet ikke. Jeg kan ikke høre noe.
Er det tomt? Kan jeg få det?
-Gloria! -Det er greit, Maurice.
Sånt skjer av og til, Memphis.
Ja.
Hørte dere det?
Jeg hører deg, vennen. Så så, pappaen din er her.
Alt er bra med ham, Maurice. Der er han!
Det er den lille foten hans!
Og der er den andre!
Litt uvanlig.
-Kom tilbake, Mumleegg! -Gloria da...
Hun får kalle ham hva søren hun vil.
Pass deg, lille Mumle.
-Mumle? -Gikk det bra med deg?
F-f-f-fry-fryser!
Du venner deg til det.
Kom til paps, gutten min.
-Hva er nå det for noe? -Litt skjelven i knærne, hva?
-Hva driver du med, gutt? -Jeg er så glad, pappa.
Hva gjør du med føttene?
De er også glade.
Ikke la noen se deg gjøre det.
-Hvorfor ikke? -Det er ikke helt pingvint, ser du.
Kom innunder her og varm deg, du.
Forsiktig med nebbet. Nebbet!
Nebbet.
Flink gutt.
Nå er de sene. Hvor blir de av?
Be om at den store Gvin ikke setter oss på prøve med mager fangst.
Hvorfor, Noah? Har vi ikke vært pliktoppfyllende?
-Når du ser mammaen din... -...må jeg stå helt rolig.
-Hvordan vet jeg hvem som er mamma? -Det skjønner du.
Hun har en egen vrikk i gangen og en egen stemmeklang i sangen-
-som treffer deg rett i hjertet.
Jeg ser dem!
Du har rett!
Hei der, hustruer!
Vent, Mumle. Kom tilbake. Nei, Mumle... !
Mumle!
Michelle? Michelle? Michelle?
-Maurice! -Michelle!
-Mamma! -Så søt hun er.
Unnskyld meg.
Mumle?
-Mamma? -Mumle?
Mamma?
Mumle!
Mumle, hvor er du, gutten min?
Memphis?
Mamma.
Papsen. Hvor er ungen?
Jeg skal finne ham, kjære.
Har du mistet ungen? Memphis!
-Mamma? -Ikke rør deg!
-Kom til mamma! -Nei, Mumle!
Mamma.
-Hva feiler det føttene hans? -En bagatell han vokser av seg.
Mamma!
-Memphis, han er helskjønn! -Ikke sant?
Jeg har noe til deg.
Gap opp.
Jeg nyter å se henne gjøre det.
-God morgen, barn. -God morgen, frøken Viola.
I dag begynner vi med det viktigste dere noen gang vil lære-
-på Pingvin barneskole. Vet noen hva det er?
-Vet noen det? Seymour? -Å fiske?
Nei. Mumle?
-Ikke spise gul snø? -Nei, ikke det heller.
-Hjertesangen vår. -Takk, Gloria. Utmerket.
Uten hjertesangen vår er vi ikke ordentlige pingviner, er vi vel?
Men det er ikke noe jeg kan lære dere.
-Vet noen av dere hvorfor? -Du kan ikke lære oss det-
-fordi vi må finne hjertesangen vår selv.
Det er stemmen du hører inni deg som sier deg hvem du er.
Takk, Gloria. Helt riktig. La oss nå alle være helt stille.
Slapp av nå.
Bare la den komme til dere.
-Jeg har en! Velg meg! -En om gangen, Seymour.
Den er fin. Det rykker i dansefoten. Flott.
-Jeg har en. -Jeg tenkte meg det, Gloria.
Natta kryper så sakte
Inn i hjertet på dem
Som trenger mer enn de kan få
Daggry kommer brått
På en pingvin
Som har lagt for mange
Egg
-Det er alt jeg har foreløpig. -Veldig fin.
Nydelig.
Mumle, siden du er så ivrig.
Min er litt sånn "bom! " Og...
-Og så et nytt "bom". -Hørte du det inni deg?
-Likte du den? -Det er ikke en sang.
-Er det ikke? -Nei, vennen. En sang er sånn:
-Hvem er det? -Avkommet til Memphis...
-...og Norma Jean. -Den lille hippetihopperen.
Det er ikke morsomt!
Ikke det minste.
En pingvin uten hjertesang er jo ingen pingvin.
I alle disse åra har jeg aldri...
Dere to har jo vakre stemmer. Så rart.
Skjedde det noe under rugingen?
Nei da, helt vanlig rugetid.
Ikke sant, kjære?
Jo, det var vel bare en hard vinter.
-Han ble litt sent utklekket, men... -Jeg skjønner.
Tenk om han må gå alene gjennom livet.
Aldri få møte en hjertens kjær.
Frøken Viola, er det ikke noe vi kan gjøre?
-Vi har jo alltids fru Astrakhan. -Fru Astrakhan?
Om noen kan, så kan fru Astrakhan.
Kan ikke synge? Visvas, min kjære.
Alle små pingviner har sin sang. Når jeg er ferdig med deg,-
-vil du synge gåsehud på folk.
La oss komme igang. Vi må begynne med å finne en følelse.
En lykkelig følelse, trist følelse.
Kanskje en ensom følelse.
Føler du det?
Bra. Slipp det ut.
Vis spontanitet.
-Hva er det der? -Jeg viser spontan-i-tet.
Vil du treffe en vakker pike? Vil du lage egg?
Å ja.
Så syng!
Og ikke noe vrikketråkk! Ikke beveg en muskel.
Ingen bevegelse!
Nok!
Vi begynner forfra.
Glem kropp, se inn i sjelen.
Kjenn på følelsen. Enorm følelse.
Så enorm at den fyller kroppen.
Den må ut, ellers sprenges du.
Åpne det vesle nebbet ditt nå.
Sånn ja, opp med hodet.
Og nå...
Nå!
Fryktelig! Katastrofe! Jeg har aldri-
-mislykkes før. Aldri!
Aldri!
-Jeg syntes nå det var ganske søtt. -Men det er jo ikke pingvinsk.
Jeg liker at han er litt annerledes.
Han er en helt vanlig keiserpingvin.
Jeg kan slutte på skolen. Jeg kan jobbe. Vi tre sammen.
Småen, du skal ingen steder før du har fått deg en utdannelse.
-Tren sangmusklene store og sterke. -Jeg skal prøve, pappa.
Du klarer det. For å få triumf, trenger du...
Riktig. En skikkelig, real trumf.
Jeg går og fisker.
Trumf, trumf, trumf...
Den første harde sommeren,-
-mens mammaen og pappaen strevde seg av gårde-
-på den store vandringen mot havet,-
-fant Mumle seg et sted der han fikk være i fred,-
-der en funky, liten fyr kunne være seg selv.
-Hva driver du med, pinglegutt? -Ikkeno'.
Dere da?
Ikkeno'. Stakk bare nedom til lunsj.
Er det mat her?
Lår eller vinge?
Nei, ikke meg, jeg er pingvin.
Nettopp. Pinglegutta som deg eter fisk.
Mens flygegutta som meg eter pinglegutta og fisken.
Det er smått med fisk for tida, så...
I dag tar jeg de saftigste stykkene!
-Fus! -Pell deg vekk, pysa!
Vent!
Se på dette!
Jo'a, sprøtt nok, det der.
Nå gjør vi dette sivilisert.
-Still dere i kø... -Hva har du på beinet?
-Den greia her? -Ikke få i gang smella hans.
Hold snavla! Småen stilte meg et spørsmål...
-...som fortjener et svar. -På'n igjen.
Nå skal du høre:
Bortført av romvesener.
-Du måtte jo spørre! -Stille!
Lille venn, det fins noe der ute.
Skapninger. Ikke som oss. Større, farligere og smartere.
Spør hvordan jeg vet det.
-Jeg ble bortført av dem. -Utrolig!
Det er sant.
Jeg satt på en stein og ante fred og ingen fare da de tok meg.
De likner digre, stygge pingviner med kvapsete fjes, frontstilte øyne.
Uten fjær, uten nebb, og med disse sære utvekstene.
De bandt meg. Spente meg fast. Og så stakk de en spiss dings i meg!
Men da...
-...svimte jeg av. -Næ!
Så våkna jeg med den greia på meg. Til og med flygefugler disser meg:
"Hva skjer'a, Gulbein?" Det var ydmykende.
Og så, da?
Det var ydmykende, holder ikke det?
De kunne ha spist deg.
Ja. Ja.
De ynkelige skrika mine om nåde fikk dem vel på bedre tanker.
Kan jeg få deg på bedre tanker?
Bra forsøk, pjokken, men niks.
Nei!
Hva gjør du der?
-Pell deg opp hit! -Kom opp hit straks!
-Du lot ham slippe unna. -Med alien-våset ditt.
Jeg har vært bortført, altså. Bare spør onkel Angie.
-Hvor skal dere? Jeg ble bortført! -Blåser jeg i, jeg er gribbsulten.
Vil dere høre dagens meny? Fisk? Har ikke. Pingvin?
Har vi heller ikke. Hva skal vi ete?!
Uten å lytte til sitt dansehjerte-
-sløvet gutten seg gjennom skoletiden bakerst i klassen,-
-helt fortapt i sine egne drømmer.
Hvilke fantastiske verdener fantes der ute, langt bortenfor isen?
Fantes det noe sted der en liten pingvin uten hjertesang-
-kunne høre hjemme?
Og så, for tusener år siden,-
-byttet våre forfedre vingene ut med luffer.
Dere som skal til havet for første gang,-
-vil høste fruktene av det kloke valget.
Vi lever i magre og usikre tider.
Men takket være våre forfedres visdom-
-vil vi, mine brødre, holde ut!
-Bla, bla, bla! -Norma Jean, da!
Hvorfor fikk ikke min sønn eksamen? Hva galt har han gjort?
...vær tro mot våre skikker, så vil dere alltid være verdige-
-denne vår tapre pingvinnasjon. Excelsior!
Ja! Ja! Ja!
Vi skal ha vår egen lille skoleavslutningsseremoni, vi.
-Mener du det, mamma? -Så klart!
Excelsior! Ja! Ja! Ja!
Ikke så høyt!
-Pappa. -Memphis.
Ja. Ja. Ja.
-Gå og ta dem, gutten min. -Takk, mamma.
Grip enhver mulighet!
-Skal bli, mamma! -Vokt deg for fremmede.
Og pass deg for leopardsel og spekkhoggere.
Den gutten var alltid et råttent egg.
Ikke noe godt vil komme ut av dette.
Gutter!
Vent!
-Hva tror du? -Du først.
-Nei, du først. -Får jeg en date med deg da?
-Nei. -Nei.
-Hva var det? -Jeg tror det var dunballen.
Ser du noe blod?
Hva venter dere på?
Gloria!
Gloria, du bedår-ia, framtida er nok vår, ja.
Gloria!
-Mumle? -Gloria?
-Unnskyld. Jeg mente ikke å... -Løype! Her kommer jeg!
Gloria? Hele livet har jeg villet si at du er så...
-Fisk. -Ja, du er så fisk.
Nei. Fisk!
Fisk!
-Gloria, fikk du en? -Niks, ikke denne gangen.
-Ta den. -Takk, Mumle, men den er din.
-Du fanget den, så spis den. -Jeg vil at du skal...
Storjo, kom tilbake med den!
Mumle! Slipp!
-Puster han? -Han spiser i alle fall ikke.
Mumle, er alt bra med deg?
-Ta fisken. -Hva?
Ta den dumme fisken.
Takk, Mumle.
Vel bekomme.
På denne vår avgangsfest, en vakker gjest, oppvakt og best:
Klassens ener, frøken Gloria!
Hva feiler det deg?
Mumle, det er best du bare...
-Ja, jeg vet det. -...hører på.
Unnskyld.
-Unnskyld. -Bare kul den.
Du er fantastisk. Det var flott.
Løft på luffene nå!
Jeg leter høyt og lavt.
Er det noen der ute som vil finne meg?
-Jeg vil. -Finn meg.
Mumle!
-Hvem tror du at du er? -Du ødelegger for alle.
-Flaks vekk! -Hopp i havet!
Kutt ut da, gutter.
Jeg blir så redd, altså.
Gloria?
Gutter?
Kom opp hit, ellers kommer jeg uti etter dere!
Trygg!
-Du er helt kanon! -Det der var 9,8!
-Jeg gir deg 10. -Hvorfor?
Kom an!
Kjøss meg kjølig en viss plass!
Kom hit, pølsa. Jeg tar deg med ketsjup på.
Du må ketsje meg først, da!
Her kommer han. Vi får skynde oss langsomt.
Vi må vekk-
-herfra!
-Gjør det igjen. -Hva da?
De klikketiklakk-greiene.
-Kom igjen. -Jeg bare...
-Stilig! -Og så sånn.
Knallbra! Helt fantastisk!
-Den lille skinnfilla. -Se på...
Nå snur han baken til. Nei, det var trynet hans!
-Småsnacks,jeg vet hvor dere bor. -Ja, på landjorda, flesketryne!
Plask innom når du vil, bælfeiten.
Adjøss, tjukken!
Den var kul: "Adjøss, tjukken! " Tok det lang tid å komme på den?
-Sånn skal det låte, Storegutt. -Gi meg luffe!
Pass opp, pass opp, se på meg nå.
Jeg kan det, jeg kan det, å nei, det var det
Jeg har vondt i magen, jeg må tisse.
Kommer du ikke, Storegutt?
Har du noe bedre å gjøre?
-Nei. -Så kom an da, dunball.
Du, Stakan, liker du å feste?
Feste? Gjør vel det.
-Bli med oss. -Ja, vi står for moroa her!
Mambo!
Alle viser sånn spontan-i-tet.
Og det er dårlige tider!
-Ja, matforsyningen vår er loco! -Alle er deppa.
-Men det får ikke ødelegge moroa! -Å nei!
-Her skal det festes! -Se på meg!
Næ, han eter stein!
-Hørte dere det? -"Han eter stein. "
-Han hadde en stein i nebbet. -Det er kjærlighetsstein.
-Til å bygge reir. -Den med flest stein vinner.
-Chick-a, chick-a, boom, boom! -Er dere ikke interessert i chicas?
-Tuller du? -Uten oss får ingen chicas boom!
-Hvorfor samler ikke dere stein? -Pøh!
Vi har personlighet i lassevis. Vi er heite så det holder.
Følg med nå, Storegutt.
-Hei, Baby! -Her borte, dama!
-Er det meg du glaner på? -Kom hit, da.
-Du ser noe du liker, hva? -Tror ikke det, nei. Ikke i kveld.
Ikke vær så tertefin, da!
Se på føttene, damer.
Hvor har dere lært det?
-Av Storegutt. -Han er med oss.
-Gjør det igjen. -Få se på steppeføttene dine.
-Nei, beklager, jenter. -En annen gang, kanskje.
Dere er helteite, jo.
Vi går.
-La dem tigge etter mer. -Hold igjen til jaktsesongen.
-Da viser du dem hva du har. -Enten du har det eller ei.
Vi har det!
Tror dere jeg kan få litt av det?
Du har så mye allerede, at du er farlig!
Tror du?
Med de trinna dine, vil damene ligge siklende for dine føtter!
Neppe.
Hør på ham.
-Han er så søt. -Jeg skal si deg noe.
Bortsett fra meg, har du mer karisma enn noen.
Legg vekk egoet før du skader noen, Ramon.
Dere er bare misunnelige. Jeg hører massene ønsker seg noe.
Meg!
Greit, småpiker: Mambo!
Denne fyren er så ubeskrivelig kul!
Mamma!
Herlig med tyngdeloven.
-Det føles som jeg skrumper inn. -Skrumpe-ring?
Få meg ut av dette!
-Det var nære på. -Kom igjen.
Gutter, hvor skal vi?
-Vi forflytter oss. -Vekk.
-Hva var den greia? -Hvordan kan vi vite det?
-Vi er pingviner. -Bittesmå.
Hvor kom det fra? Det var så sprøtt, så alien-aktig.
-Hæ? -Han maser om en Elian.
-Jeg kjente en gang en Estefan... -Nei, han sa Elian.
-Vi har et uforklarlig mysterium her. -Og hva skal nå vi gjøre med det?
-Amigos, vi må til bunns i dette. -Storegutt, la meg fortelle deg noe.
Kom nærmere. Ikke vær redd.
Du vil ha svar? Det er alt du trenger?
Ikke noe mer? Da er det jo enkelt. Du må gå til Sussebass.
-Ja, gå til Sussebass. -Genialt, Ramon!
Nå trenger jeg litt tid for meg selv. Bøy dere!
-Takk, jeg føler kjærligheten. -Hvem er Sussebass?
Sussebass er vår guru.
-Han har svaret på alt. -Spør ham, han tar aldri feil.
Men først må du finne deg en stein.
Hold an litt, jeg har en advarsel til publikum.
Damer, nå må dere passe dere,-
-for jeg er kjent for å hypnotisere.
Stemmen er kjent, så la meg presentere:
Den store, den største: Sussebass! I egen person.
Akkurat her. Akkurat nå.
Offergavene, takk.
Og så spørsmålet ditt.
Kona mi er forsvunnet. Er hun i live?
Er hun i live? Sannhet seg fra løgn løsrive
Tal til meg, mystiske vesener
Ja! Hun er lykkelig, og hun tenker på deg.
-Er hun hos en annen hann? -Én stein, ett spørsmål. Neste!
Spør de mystiske vesener om jeg vil bli like rik som deg.
I drømmeland, sann! Neste!
Kom igjen, gjør det.
Mine herrer, én om gangen!
-Vi er med ham. -Han har et vakkert spørsmål.
-Bare ikke se ham i øynene. -Har du vært bortført av romvesener?
Hva slags spørsmål er det? Neste!
En jeg traff hadde en sånn på foten og hadde vært bortført av romvesener.
Dette, min venn, er min hellige talisman.
Skjenket meg av de mystiske vesener...
...på min store opplysningsreise...
...til den forbudte kyst.
Forbudte kyst
Si det på nytt.
Forbudte kyst
Så du mystiske vesener?
Jeg hører dem! De taler gjennom meg!
Ja visst! Det er en slik pakt som nå fyller meg med makt!
Hadde de frontstilte øyne? Undersøkte de deg? Spente deg fast?
Om de spente meg fast, undersøkte meg?!
For mange spørsmål! Du har ikke nok steiner, tosk.
Du har ikke svart på noe.
-Hvor mange spørsmål har han? -Vi har også ting vi vil spørre om!
Nok!
Dere bringer denne fremmede hit.
Han betviler mine evner, sammenlikner meg med en storjo!
Stemmene skriker inni hodet mitt: "Sussebass, hvem er den tullingen?
Be ham gå hen og formere seg!"
Forresten... Hvorfor går vi ikke alle hen...
-...og formerer oss? -Å, Sussebass.
-Hva sier han? -Hekketid!
Nå trekker jeg meg tilbake til mitt rede av uendelig nytelse.
-Hvem vil være først? -Jeg!
Én om gangen. Ikke rør talismanen.
Hold an! Hva med oss?
Sussebass, Sussebass, Sussebass!
Det er ikke nok kjærlighet i verden. Snu deg mot pingvinen ved din side.
Løft på luffene. Rufs litt i ham og gi ham en god klem.
Greit, damer.
Få høre den lyden igjen, jente.
Hva har han som ikke vi har?
-Hva klemmer du meg for? Vekk! -Du liker det.
-La ham være. -Stakan, har dere stein?
Vi samler ikke på stein.
-Vi lever på isen. -Hvordan dårer dere damene da?
Vi synger.
-Gi deg! Galskap! -Du tuller nå, sant?
Nei, vi synger til hverandre. Hvis en spesiell liker sangen din, så...
Har du noen?
-En høy skjønnhet i din fortid? -Som du aldri nevner?
-Tja, på en måte. -Kanskje hun har venninner.
-Jeg liker dem høye. -Det kan aldri bli noe.
-Det er kjærlighetstid. -Bare syng!
-Jeg kan ikke. -Alle fugler kan synge.
Jeg synger ei slik fugler gjør...
Ja vel.
-Hva gjør han? -Noen...
-Jeg tror han synger. -Det der er ikke synging.
Jeg hørte et dyr raute sånn, men da de flytta på'n, var'n dau.
Og når hun synger, er det så hjertet ditt vil briste.
-Du er ille ute, mann. -Slapp av, vi kan fikse det.
-Absolutt. -Kan vi?
La meg fortelle deg noe. Kom nærmere.
Du vil kunne synge?
-Du er sikker? -Absolutt.
Hermer du? Da er det lett.
Kunne jeg synge, ville det forandre alt.
Du vil kunne synge. Bare gjør nøyaktig som jeg sier.
-Ok. -Sa jeg "ok"? Nei. Hva sa jeg?
-At jeg skal gjøre som du sier. -Nøyaktig som jeg sier.
Gutter!
Mumle?
Mumle!
Hei, Gloria.
Og dette er deg?
Visst er det meg! Liker du det?
Jeg ville ha likt det, hvis det virkelig var deg.
Det er meg, på en måte.
Ja.
Snu deg.
-Snu deg. -Hvorfor?
Hvorfor ikke?
-Ante det meg ikke. -Ja.
Mumle, hvordan kunne du?
Hallo.
Størrelsen kan virke skremmende. Ikke vær redd. Jeg elsker deg.
-Gloria, vær så snill! -Jeg elsker deg!
Gloria! Gloria!
-Gloria, vent! -Vent på meg!
-Jeg liker store svanser... -Slutt!
Hva i all verden tenkte du på?
Jeg visste ingen annen råd.
Gloria, nei.
Gloria!
Syng til dette!
Mumle, du gjør meg flau.
Nei, det går ikke.
-Mumle. -Hei, frøken Viola.
Skammelig!
Hvem tror de at de er?
Hvor er Noah? Dette går for langt.
Memphis, det er Mumle, sønnen din.
-Mumle? -Mumle.
Nei, det er Mambo!
Nei da, de sier-
Mumle!
Se på dette, Noah! Det begynte som et dårlig varsel.
Og nå har vi fått dette opprøret!
Stopp! Stopp!
Stopp dette ufordragelige tøvet!
Hold opp straks!
Litt selvdisiplin, takk! Dere bringer slik uorden,-
-slikt avvik, inn i vår midte?! Har dere gått fra vettet?
Det er bare moro.
Slik utglidning har ført oss ut i elendigheten.
Snakk så vi forstår deg!
Han mener jeg er skyld i matmangelen.
Vi kan kun overleve her ved å leve i harmoni.
Når dere fører oss på ville veier, krenker dere den store Gvin.
Da holder han igjen sine nådegaver! Han hersker over årstidene, gir og tar.
Føttene mine kan da ikke føre til sult.
Hva annet kan det skyldes, enn din hedenske oppførsel?
Noe langt bortenfor isen. Der fins det ting vi ikke forstår.
-Forbløffende mysterier. -Mystiske vesener.
Romvesener. Romvesener er smarte.
-Han er forrykt. -Smartere enn oss.
-Han fordrev fisken, og nå dette tøvet! -Jeg skal fortelle deg noe.
-Ikke rør meg, ekle krek! -Pass deg!
Uenighet fører til splid og splid fører oss i fortapelsen!
Du, Mumle Hoppefot, må vekk!
Du går ikke et skritt, vennen.
Du har like stor rett til å være her som disse gamle tullebukkene.
-Norma Jean, jeg tar meg av dette. -Pappa?
Du må gi avkall på dine såkalte venner,-
-de rare ideene og den sære oppførselen.
Hvis vi er rettroende, kommer fisken tilbake.
-Jeg var uforsiktig. Nå får vi betale. -Hva har dette med Mumle å gjøre?
-Det er derfor han er sånn. -Han feiler ikke noe!
-Sønnen vår er ødelagt! -Han er ikke ødelagt!
Jeg vet at han er det. Jeg mistet ham da han var egg!
Memphis!
Mumle.
-Min stakkars lille Mumle. -Men mamma, jeg er helt i orden.
Nei. Av hensyn til oss alle må du slutte med de sprø fotgreiene.
Det er klok tale av din far. Spar ham for dette, angre deg.
-Det er jo totalt meningsløst. -Hovmodet ditt gir oss ikke noe valg!
Gutten min, du kan klare det. Det er ikke så vanskelig.
Ikke be meg forandre meg, pappa. For det kan jeg ikke.
Brødre, med det er siste ord sagt i saken.
Du. Forsvinn!
-Mumle. -Mamma, det er greit.
Jeg skal fortelle deg noe. Når jeg finner ut hva som skjer med fisken,-
-kommer jeg tilbake.
Slipp meg fram!
Du trenger ikke dra.
Pappa, det er urettferdig.
Hør på faren din.
Foreldrene mine ga ham alltid mye tyn
De sa han kom fra feil kant av by'n
Han kom fra feil kant av by'n
De sa til meg at han var fæl
Men jeg visste at han var så trist
Jeg glemmer ham aldri Lederen av gjengen
Vi synger hjertet til vår trofaste venn Mumle.
Dere er en haug med bitteliten, pinglevingle,-
-diddelidaddeli lort!
-Sammen skal vi seire. -Til visdom har vi tillit.
Har vi tillit.
Ikke ta det så tungt. Faren min kalte meg også en taper.
-Se på meg nå! -Det der hjelper lite.
Han må bare finne ut hva som har skjedd med fisken.
-Hvordan? -Han finner nok på noe.
-Jeg skal snakke med de fremmede. -Hvordan skal du finne dem?
-Sussebass. -Han liker deg ikke.
-Jeg appellerer til hans bedre sider. -Med uvanlig ond tortur?
-Ubeskrivelig tortur? -Beskrivelig tortur?
-Skal du synge? -Nei!
-Isen sprekker! -Snøskred!
Greit. Takk.
Sussebass! Er du der?
Sussebass!
Passer det dårlig? Vi har ikke en avtale, men...
Bare ett spørsmål, og svar ordentlig: Hvor finner jeg de mystiske vesenene?
Hvorfor snakker han ikke?
Sussebass, er alt bra med deg?
-Han er besatt. -Det er et anfall!
Få opp nebbet!
Han kveles av den greia rundt halsen.
-Hvorfor sa du ikke det? -På tre.
Nei! Amigos, stopp!
Dere skader ham.
Bedre nå?
Hvordan fikk du den greia rundt halsen?
-Den ble skjenket ham. -Av de mystiske vesenene.
-Skjenket de deg den ikke? -Nei.
Han vet ikke hva han sier.
Du svømte, og så hengte den seg rundt halsen din.
Ikke tale om. Han er guruen.
Sussebass, traff du egentlig et mystisk vesen?
På ordentlig?
-Nei. -Jeg visste det! Alt er bare løgn.
Men dette tilhører noen. Finner vi dem, kan de ta det av.
Vis meg hvor du fant det. De kan sikkert hjelpe oss begge.
To ord, tre stavelser.
Du er døende?
Nei, forrige... Ditt forrige liv.
Du må prompe.
Nå tror han at han er en elefantsel.
-Nei, gå over fjellene! -Til elefantselenes land.
-Forbi elefantselenes land? -Forbi elefantselenes land.
Riktig!
Vent.
Jeg hører stemmer.
-Det er en stemme. -Hvor?
En liten stemme i vinden.
-Mumle! -Mambo?
-Hør. -Mumle Hoppefot.
Gloria?
Hun forfølger deg. Hun er hekta på deg.
-Kan ikke fatte at det er deg! -Klart det er meg.
Hva gjør du her?
For kjærligheten kan vi aldri miste
Håpet om å bli elsket kan aldri briste
-Oi... -Hvilken vei, Lettpåtå?
Nei. Blir du med, kan du aldri vende hjem.
-Greit for meg. -Gloria, du har et liv der hjemme.
Det har ikke jeg. Vi. Ikke her ute.
-Hvordan kan vi ta vare på et egg? -Trenger ikke egg for å være lykkelig.
Det sier du nå, men hva når alle venninnene dine får egg?
Da har jeg deg.
Nå lover han henne nok evig troskap.
Gloria... Jeg er en litt uvanlig fyr.
Jeg har behov for å være for meg selv.
Det er ikke deg, det er meg. Jeg er ikke klar for et seriøst forhold.
Han prøver å skyve henne fra seg. Dette blir moro.
Samme hva du sier eller gjør, er det meg du vil ha.
Ikke lat som du ikke er henrykt over at jeg er her.
Det er problemet ditt. Du tror du er uimotståelig.
Au, den svir!
-Hva for noe? -Gloria er så flott, så flink.
-Bare fordi du treffer noen høye toner. -Har du noe imot syngingen min?
Nei da, den er helt grei.
Hvis man har sansen for sånt. Litt vel dramatisk etter min smak.
Showete, flashy, svulstig.
Og det sier en som syns det er kult å hoppe opp og ned-
-som en spastisk tullebukk!
Din stabeis av en hippetihoppeti-tufs!
Der fikk du den.
-Amigo, det var riktig gjort av deg. -Hun får det mye bedre uten deg.
Finner seg en stø kar som trøster henne-
-og elsker henne og gir henne stor familie.
-Og så kommer hun til å ese ut... -Ramon! Han har det vondt.
Ikke steng det inne, da eksploderer du. Slipp det ut.
Bare slipp det ut.
Snu dere bort et øyeblikk.
Går hun fra ham nå
Så vil han stå igjen helt sønderknust
Nei, kjære, ikke gå
Gutter, vær greie nå. Ikke syng mer.
For å glede henne, fortalte jeg om følelsene som raste gjennom meg.
Hun sa: "Ti stille, du gjør meg kvalm. "
Da ble jeg taus, nesten mutt.
Vet du hva hun sa da? "Du sier aldri noe, du må få det ut."
Få det ut.
Hold opp!
-Jeg har aldri hatt et bra forhold, jeg. -Gi ham en klem.
-Jeg fikk det ut! -Bra.
Klarer du å fortsette?
-Hva er det for en lukt? -Det var ikke meg!
Dunball, vi følger deg. Kom opp hit!
De elefantselene er vel ikke pingvinetere?
Jeg tror de er planteetere.
-Taregnagere. -Kom igjen, Sussebass.
-Det er lett! -Hopp i tide!
Ok. Klare?
Jeg fikser dette. Må bare lure meg selv.
Se på det, du.
Dere får ha dere vekk, for her er det adgang forbudt.
-Vi er bare på gjennomreise. -Ja, vi er med ham.
Dere skal ikke over de fjerne fjella og gjennom snøstormlandet?
-Om det er veien til den forbudte kyst. -Dæggern!
Da kan dere støte på en av utrydderne.
-En alien utrydder? -Ja. Sløyer deg på flekken.
-Utsletter alt liv på sin vei. -Kan de ha utryddet fisken?
-Alt liv. -De er nådeløse, mann.
Om du så er en diger hval,-
-haler de skrotten din på land,-
-parterer deg, smelter deg og lager moromat av deg.
Det ene øyeblikket er du en diger, gammel hval. Det neste...
Moromat.
-Noen må stoppe dem. -Å ja? Hvordan vil du gjøre det?
Jeg kunne snakke med dem. Appellere til det gode i dem.
Når den utspekulerte planen lykkes, må du jammen si fra til oss.
Vi får gå videre, Sussebass.
Vi ses, Sussebass.
Det blir verst for deg.
Jøss!
Venstre, høyre, venstre, høyre...
Hva er det for en lyd?
Det er ingen lyd.
-Ingen gisping, ingen hvesing. -Hvor er Sussebass?
Noen ganger forlater en tapper pingvin flokken for å dø.
-Dro han til et lykkeligere sted? -Antakelig.
Nei, jeg tror han gikk denne veien.
La oss gå.
Sussebass!
Sussebass?
Hallo?
Er det noen der?
-Ikke skrik sånn. -Noen kan høre deg.
Føttene hans ser ikke bra ut.
-Han hvilte her. -Nå kryper han på magen!
Dere vil ikke vite hva han gjorde her.
Der er han. Sussebass!
-Se! -Vi er her.
-Er alt bra med deg? -Hold ut, kamerat.
Hva er det?
Se! Det er en til hver.
-De må være her et sted. -Ellers ville de ikke lagt igjen dette.
-Si vi kommer i fred. -Vi kommer i fred!
Sussebass!
Hold ut!
-Det er ikke bra. -Ta det rolig nå.
-Greit, ikke ta det rolig! -Panikk!
-Vi er forretten deres. -De for-erter oss!
Vi kommer til å dø.
-Gå for all del ikke uti! -Ikke gå uti!
Sussebass, ikke gå uti!
Han er tilbake! Hold fast!
Hold flåkjeften din unna ham!
-Spiller de pingvin-pong? -Det er forestilling med middag til.
Sussebass!
Gled dere!
Å ja!
Sussebass!
Ta tak!
Takk, bror!
Jeg var ikke redd!
Min skjønne bror, takk, takk!
Sussebass, du klarer det!
Nok!
Dere har valgt en dårlig dag,-
-for nå får dere med Sussebass å gjøre!
-Og med Mumle. -Riktig!
Forsvinn, djevlefisker!
Sånn ja! Bare pil hjem til mamma!
Ikke tving meg til å komme uti, da tar jeg sønnene og døtrene deres!
Jeg skal vise dere det onde øyet!
-En hel bråte av dem. -De kommer til å herske over verden.
Det må være dem.
-Jeg vil helst ikke vite det. -De vet ikke engang at vi fins.
Dette er slutten på reisen.
Det er over. Du har gjort alt som var pingvinlig mulig.
-Du fant de fremmede. -Vi bevitner det.
Vi skal fortelle flirenasjonen din at de tok feil av deg.
-Nå drar vi hjem med én gang. -Enig.
-Får jeg be om en tjeneste? -Hva da?
Kan dere se til at Gloria får det bra? Og mamma?
Og hvis dere ser pappa, så si til ham at jeg prøvde.
-Hva snakker du om? -Jeg skal hindre dem i å ta fisken.
Hvordan da?
Adios, amigos!
Han gjorde det!
Har dere sett på maken!
Hvordan sier vi til mora hans at han tok oss med helt hit bare for å dø her?
Han gjorde ikke det. Se.
Han er klin gærn! Verdens første flygende pingvin!
Hvor stor var Storegutt?
Nei, si det. Størst av alle.
Hei!
Det er meg, Sussebass. Tidligere kjent som guru.
Jeg skal fortelle historien din, Hoppefot,-
-lenge etter at du er død og borte!
Hei!
Rasende over likegyldigheten deres,-
-fulgte han etter dem lenge etter at de var ute av syne.
Han svømte lenger enn noen av oss hadde vært før,-
-hinsides alt håp om å kunne vende tilbake.
De mektige havstrømmene-
-førte ham over endeløse havområder-
-til ukjente verdener.
Unnskyld, hva er dette for et sted?
Du er kommet til himmelen. Pingvinhimmelen.
-Er det nær Keiserpingvinland? -Det er der du vil det skal være.
Ta deg en svømmetur. Vannet er virkelig virkelig.
Jeg er blitt fortalt at da han endelig så de fremmede på nært hold,-
-så var de akkurat sånn som storjoen hadde beskrevet dem.
Hvorfor tar dere fisken vår?
Store, stygge pingviner uten fjær i sine feite, kvapsete fjes.
Hvorfor tar dere fisken vår?
Dere tar livet av oss på den måten.
Nei, vent!
Gulp!
Hallo og god dag fra Keiserpingvinland.
Hvorfor tar dere fisken vår?
Dere gjør det sikkert ikke med vilje, men dere forårsaker stor nød.
Fatter dere ikke? Jeg snakker helt forståelig pingvinsk.
Forstår dere ikke?! Dere stjeler fisken vår!
Snakk til meg, da!
Hører dere! Dere stjeler F-I-S...
Etter tre dager mistet han stemmen.
Etter tre måneder...
...hadde han nesten mistet forstanden.
Så du fant fisken, vennen?
Mamma?
-Hei, kjære. -Mamma!
Samme hva de sier eller gjør, slutter vi aldri å tro på deg.
-Du kommer snart tilbake, sant? -La ham få spise i fred.
Ikke bry deg om oss.
-Det er nok til alle. -Det er i orden.
Vi kan vente.
Mamma, se, det er mer enn nok her.
Mamma!
Hei! Hallo!
-Er ikke det han der med rare føtter? -Jeg trodde han var død.
Tydeligvis ikke.
Hør etter, jeg har store nyheter!
Jeg vet hvem som tar fisken!
-De tok hjernen hans. -Romvesener.
-Jeg møtte dem. -Gærningen er tilbake.
-Romvesener tar fisken vår. -Hent Noah og De eldre.
Hei, du.
Gloria.
-Sprøtt å se deg igjen. -Ja.
-Er alt ok? -Du husker Seymour?
Ja. Hei.
Hvilken av dem er deres?
Alle sammen.
Dette er sangklassen vår. Han lærer dem rytme, jeg blues.
-Dere er ikke... -Jeg hørte aldri rette sangen.
Så flott! Jeg mener ikke...
Jeg fant ut hvem som tar fisken. De er store og stygge, men...
De kan det utroligste, og kommer hit.
-Å? -Snart. Jeg tror de vil hjelpe oss.
Du snakker med dem?
De snakker ikke pingvinsk, men responderer på dette.
Nå får du gi deg.
Alle bør gjøre det, fange oppmerksomheten deres.
-Hvorfor skulle det gjøre det? -Ikke vet jeg, men det funker!
-Det er hippetihopperen! -Frikefot!
Gutter...
-Dunball! -Storegutt!
Så du våger å komme tilbake?
Han har funnet romvesener som tar fisken vår.
Han sier de kommer hit og at vi bare trenger å gjøre sånn.
Det fins ikke noe sånt som romvesener!
Mumle...
Snu deg.
Det er en sykdom!
Er det fra dem?
Ja, men ikke vær redde. Jeg tror bare det er en måte å finne meg på.
Har du ledet dem hit? Vendt dem imot din egen flokk?
Du sa jo nettopp at det ikke fantes noe sånt som romvesener.
Det gjør ikke det! Men om det gjorde,-
-ville bare en idiotisk forræder føre dem hit!
De må komme. De tar fisken vår og de kan gjøre noe med det.
Kun den store Gvin har makt til å gi og ta!
Den store Gvin fikk ikke alt i ulage, det gjorde de fremmede.
En tosk vender i dag tilbake for å håne oss i vår lidelse.
Vi sulter, og han vil ha oss til å hippetihoppe!
Skal vi holde fast ved våre skikker,-
-eller skal vi bøye oss for fjase-antasiene til et dansende fjols?
-Hvordan var nå de fotgreiene? -Vis oss, Mumle.
Det er ganske så lett.
Nei!
Dere må stå imot!
Sånn ja.
Stå imot!
-Hold stand! -Hold stand mot denne galskapen!
Hev deres røst, brødre.
Rop ut i trass mot dette steppevrikkeriet!
Vis meg hva dere kan.
Dere kan.
Kom igjen. Jobb, jobb!
Ja! Påkall visdommen! La hele verden skjelve.
For når alle andre drar...
...blir vi igjen!
Mumle. Mumle!
Mamma?
Amigos!
-Mamma! -Gutten min.
Skjønne gutten min.
-Se på ham. -Så flott du er.
-Å, Dunball! -Vi har ventet sånn på deg.
-Hvor er pappa? -Du vil ikke treffe den slasken.
-Pappaen din er litt... -Hva?
Kom, så skal jeg vise deg.
Memphis?
Pappa?
Mumle?
Er det virkelig deg?
Visst er det meg, pappa.
Jeg trodde...
Pappa?
Ikke en eneste dag...
Ikke en eneste dag har jeg behandlet deg riktig.
Pappa.
Dans for ham, du. Dans med sønnen din.
Du må tilgi meg.
Musikken har helt forlatt meg.
Nei, det har den ikke.
Det er akkurat som å synge med kroppen.
-Kom igjen, vi klarer det. -Å, mamma.
Det er bare å flytte den ene gamle foten etter den andre.
Sånn ja.
Ja.
-Ser du? -Det gjør godt.
Ja, Memphis.
Paps.
Mamma...
Det er best du danser nå.
-Først var det én, nå er de tusener. -Prøver de å fortelle oss noe?
-Hva er problemet? -Vi klusser med næringskjeden deres.
Vi bør forby all innhøsting fra havet.
Hvorfor gjøre noe i det hele tatt?
De er bare en fugleflokk som ikke kan fly, på verdens bunn.
-Jeg vil ikke leve uten pingviner! -Hva gjør vi med det da?
Sett opp et "fisking forbudt"-skilt!
Er lik den kjærlighet
dere viser
TIL MINNE OM IVAN BASTIANICH ( 1981 -2005)